Zdravo.
Oh, mama... Koliko je sati?
Ne, ne... Digao sam se.
Sećaš se Mary Coulter?
Ona je tetka onog čudnog deteta.
Išao je u školu s istim autobusom kojim si i ti išla.
- Nije. - Ali ga se sećaš?
Ne.
Ostavio ti je poruku...
"Za neko vreme, krokodilu. Voli te, Rick."
- To mora da govore jedno drugom. - Nije baš nešto.
Meni se sviđa.
Sve koje sam volela i znala su u ovoj knjizi.
- Ne znaš li ti Sammy Davisa Jr.? - Znala sam. Upoznala sam ga na tulumu.
Poljubio mi je ruku i rekao da mu je drago što me je upoznao.
- To znači da si ga više poznavala? - Bio mi je drag.
Mislim da je mislio to što je rekao. Barem je tako rekao.
To je više nego što je tvoj otac uspeo za 20 godina.
Bilo kako bilo, tvoj posao je da završiš knjigu.
Moju. I tad će biti gotovo. To je to. Život.
Bolesno je što je pola ljudi odatle mrtvo.
Ništa nije bolesno kod smrti. To je deo života.
Misliš da se može izbeći. Ne može.
- Ostavila sam veš u tvojoj perilici. - Dodaj mi lepilo.
- Ćao! - Ćao.
- Jesi li završila? - Bih da nije ovakvo.
- Baird te tražio. - Zašto?
Nije rekao. Bio je uznemiren.
Čudno.
Prvo je dolazio ovde, a ti si radio,
pa ćemo mi raditi, a ja ću biti samo podrška.
On nije dolazio ovde, ja radim, a ti ne radiš ništa.
Tako nekako.
Daj, nisam ti ja u pustinji sa nekim japanskim freakom
koji želi da mu objašnjavam put! Ja sam geolog!
Ne geiša! Nisi ti to dobro rasporedio.
Zašto ne može da dođe?
Ne želi. Ne znam.
- Jesi li ga pitala? - Naravno.
- Šta onda želi? - Kako ja to da znam?
- Sandy, on je Japanac. - Nisu oni zainteresirani za to.
Neće hteti da kupi.
Ovo je original?
- Trebamo to! - Ti to uradi!
Jamiein je peti rođendan, za ljubav Božju!
Sandy, nemoj ovo zafrknuti...
Evo.
- Kako se to kaže? - Tachibana Hiromitsu.
- Koje je sad prezime? - Ne znam.
Kakav partner.
Sandy, ja sam, Baird. Sedi prije nego što ovo čuješ.
Ne znam gde je. Izveštavaću te.
Baird je, za svaki slučaj.
Zdravo. Eddie je ostavio poruku za Sandru.
Uživao sam prošlu večer. Bilo je sjajno.
Mogli bismo opet.
Doći ću u grad oko 9. i možda 15. do 17.
Nadam se da ćemo se čuti. Ćao.
Ćao, Jane je. 2 je sata.
Pitam se da li ćeš doći na tenis u sredu naveče. Nazovi me.
Sandy, ja sam, Baird. Imam ga u avionu.
U Alice Springsu je, ali se hoće sastati s tobom u Hedlandu.
U redu, ćao.
Sandy, izgleda da si otišla sa posla.
Izgleda da nećeš igrati tenis ako si otišla do Pilbara.
Oh, gnjavator.
Žao mi je... Stvarno mi je žao. U redu?
Stvarno mi je žao. Ne mogu si pomoći. Radim.
- Finale je, Sandy. - Žao mi je. U redu?
Samo reci ne. Jesi li ikad čula tu reč?
Koliko puta?
Hej, da li znaš nešto o Japancima?
Jane. Hej, Jane, daj. Biće i drugih finala.
Reci mi nešto o Japancima.
Imaš kafu?
Da, naravno. Uzmi.
Da, ali mogu li dobiti taksi?
Trebao si mi reći ranije.
Da!
Gosp. Tachibana Hiromitsu?
Ćao. Oh, hvala Bogu!
Žao mi je što kasnim. Vreme ne utiče na mene..
Da...
To je to. Ja sam Sandy Edwards iz kompanije ,,Edwards i Baird."
Drago mi je.
Tvoja prtljaga?
U redu je, stavi je otraga. Ne idemo daleko.
Dobro.
Jesi u redu?
Ne, Vi...
Vruće Vam je ?
Kako nalazite one šešire? Da li Vam smeta vruć vetar?
Da, ni ja ga ne volim.
Na sreću, imamo klimu kad dođe do glupih stvari.
Videću da li mogu naći vesti.
" Imam malu lutku koju hoću dati..."
" Jučerašnje zvezde, današnje zvezde... "
Zadovoljstvo nam je što ste došli ovde iz Japana sa našom potporom...
Kao što znate, Vašeg oca kompanija nama postoji za džoint budućnost...
Ali, ovo vreme ne reći za posao prihvatiti
- Da. Privatno. Apsolutno. - Oh, hvala Bogu.
Imamo mnogo lepih stvari ovde koje bih Vam pokazao.
Recikliramo svu vodu ovde. Pokušavamo ne baciti ništa.
Dobra voda iz De Grey River.
De Grey River je stajaćica mnogim delom godine
ali, kad se pokrene, putuje podvodno, znate?
Možemo uzeti 10,000 tona odjednom...!
Imamo skoro pa 70 miliona tona godišnje.
Oko 900 miliona u tri godine!
Vaša kompanija ima 8% čitavog dela.
Baird. Ne, ne još!
- Pola svega ide u luku... - Zvaću te kasnije!
- Zar to nije tačno? - Da. Da. Vidimo se!
Imamo 26 brodova,
a neki su 260,000 tona teški.
65 sati može da izdrži radeći!
Utovaramo svakih 25 sati po brodu.
Prošle godine smo utovarili 68 miliona tona.
Šta ćemo sutra? Ićemo još da razgledavamo?
Pa, može, zašto ne? Samo nekoliko sati daleko.
Vidite Vi našu Cassandru?
Najveći otvorena fabrika za vađenje čelika...
I siguran sam da će Vam gospođica Edwards pokazati
sve veoma dobro, Tachibana-san.
Potrudiću se, gosp. Tachibana.
Hajde, druže. Pokaži kako se to radi.
- Ne! - Hajde, diži se, diži!
- Daj, pokaži nam. - Hajde.
- Šta će on tu zapravo? - Za stvari, koliko znam.
Pokušavam mu prodati naš softver.
Ti mi reci.
Nemam ideje.
Šta?
" Lepak lepku. "
Ma, fantastično, druže!
Jesi li dobro?
Diži se.
Možeš li se dignuti?
Odlično!
Hajde, diži se!
Jesi li dobro? Možeš hodati?
Ne!
Hajde, hajde!
Povratićeš, zar ne?
Da.
Dobro, izdrži.
Sad, unutra.
Unutra.
Ulazi.
Gosp. Tachibana!
Sedi!
Pomeri ruku.
Baird.
Naravno da jesam. Došla sam, zato ne seri.
Morala sam da jedem karaoke i pijem sake čitavo veče!
Znaš šta mislim.
Hiromitsu?
Opameti se. On je šupak. Pravi šupak.
Bolje je gledati mačku kako sere nego njega.
Teško je nešto prodati ako on o tome ne želi da priča.
Jesu li te nazvali, ili šta?
I rekli su da žele da prčkaju po našim stvarima?!
kako misliš ,, Ne baš?"
Ako želiš da on dođe i vidi, dođi ti pa mu pokaži?
Da, naravno da hoću!
Dobro, hvala. Hvala mnogo. Da. Ćao. Ćao.
Oh, Suzuki...
Užasno...
Dali su mi ženu vozača...
Vrlo je glasna i agresivna i smrknuta.
Ima veliki auto.
Plave su boje.
Da, da, hoću!
OK, čujemo se...
Mrzim karaoke.
Kad dolazimo u prvi grad? Koliko dugo?
Nema gradova između Hedlanda i Newmana.
To je samo 5 sati dugačka vožnja. Samo to.
- Da stanemo? - Stanemo? Zašto?
Da ideš u WC ili nešto.
Nema grada, nema klonje.
- Dovoljno vruće? - Da.
Možeš da ispečeš kobasicu.
Dobro došli u Newman, Tachibana-san.
Hoćete ručati ili ćemo početi obilaziti?
Originalno brdo je bilo 185 m ispod plana sagradnje,
a finalna staza će biti 325 metara ispod leta aviona.
5.5 km dugačka i skoro 1.5 km široka...
Veoma dobra oblast.
Veoma impresivno!
Treba crvenu kartu.
Mogu li je dobiti kasnije, kad se Jim vrati?
Ne, ne možeš.
Sledeći.
Mogu je dobiti za 5 min!
Zadržavaš red!
Donesi riblje štapiće!
Stanite tamo.
Imam ovakve...
Nije crvena!
Hjde, dečko, brže to malo!
Šta želite?
Dva prepečenca i vegetarijanske stvari.
Još nešto?
Supa ili salata?
Ne, hvala.
Ovde idemo kasnije. Oseti težinu, 68°%.
Ovo je sranje, ovaj program... Žele naš.
Ovo je naš softver. Želite videti nešto?
- Sutra ćemo ići tamo. - Izvinjavam se?
- Sutra idem tamo. - Gde?
Odakle je ovo stiglo.
To ti je teško, druškane.
- Ne možemo to uraditi. - Možemo li nekako?
Pa, da, ali je to predugačak put.
- Mogu urediti, ali Vi... - Da! Uredi! Hvala.
Gđica Edwards je vozač.
Ne idem tamo, zaboravite.
Sama pustinja i kaktusi.
U Australiji
imaš puno mesta, nema ljudi.
U Japanu
imamo puno ljudima, nema mesta....
Da.
Spremni?
Nema ništa.
Plaši me to.
Stvarno?
Idemo dalje.
- Gde? - Tamo!
Šta, baš tamo?
Čak nema ni ceste. Nismo ovlašteni.
Da. Idemo tamo.
Ne, tu smo. To je najdalje što idemo.
Ti izađi! Ja ću ići!
Pazi, nema nikog okolo miljama. Samo ti i ja.
To je to. OK?
Zdravo, Suzuki... Zapravo ništa...
Zovem te samo da te pozdravim.
Moj otac?
Reci mu nešto za mene... Bilo šta...
Upravo je pored mene...
Naravno, OK.
Ćao.
Gosp. Suzuki iz ,,Iron and Steel" kompanije šalje pozdrave.
Da se vratimo? Bolje da se vratimo?
- Ne. Ne smemo. - Zašto?
Misliš da mogu stati i zaokrenuti ovde?
Ako staneš, gotov si. Sad, pomeri svoju kameru.
Oh, sranje.
Hajde.
Sranje.
Ovo je odlično.
Nemamo čak ni lance da zakačimo.
Oh, sranje.
Sranje!
Ne znaš ništa drugo osim toga?
Ako želiš otići odavde, silazi s tog telefona
i kopaj...
Žao mi je što nisam previše ljubazna, ali sam ozbiljna!
Da, uvek tako glasno priča.
Ne znam...
I ja tako mislim.
Ne baš...
IZVAN DOMETA
Veoma je čudna.
Drugačije nego u Japanu...
Još jednu nedelju.
Vidimo se! Ćao!
Misliš li da ne treba da popričamo kako ćemo se izvući odavde?
U redu...
Sad!
Dobro, drži se, izdrži... Vikaću kad da kreneš.
- Spreman? - Da, da.
- Dobro, sad, spreman? - Da!
Jedan, dva, tri! Kreni!
Zaboravi! Teško je!
Bićemo kao mrtvaci.
Glupavo električno sranje.
Mogu li posuditi tvoj telefon?
Hiromitsu, mogu li posuditi telefon?
Još jedanput. Probaj opet.
Napraviću bolje, guraću jače.
Vozi snažnije. Više okreta.
Ne verujem da ćemo uspeti. Gotov je!
Guma nema. Izgoreo motor.
Nema šanse. Trebamo pomoć.
Ne. Ne treba nam pomoć. Mogu popraviti.
Hiromitsu.
Ne verujem da će proraditi.
Ljudi umiru u ovoj zemlji. Masovno.
Puno ljudi, stalno.
Možeš umreti od dehidracije i tražiti pomoć u vremenu.
Niko nas neće tražiti ovde.
Mogu li nazvati i reći nekome gde smo?
- Nema problema. Popraviću ga. - Neću reći da smo se zaglavili?
Samo ću reći gde smo i
to je to, u redu? Ništa o zaglavljivanju.
Nazvaću mog prijatelja.
Nikog zvanično.
Mog prijatelja Janea.
Hiromitsu, molim te..
Ne. Ne radi. Popraviću ga.
Evo.
- Imamo problem. - Kakav problem?
Ne znam.
Ne radi.
Hodaću i naći nekog. Koliko smo daleko otišli?
Ne. Jedna stvar o Australijskoj pustinji...
- Nikad ne ostavljaj auto. - Koliko smo daleko otišli?
Ne znam, 50 km.
- 12 Sati hoda. Nema problema. - Oh, zaa ljubav Božju!...
- Čekaj! - Šta?
" Preživiti u Australiji. Nikad ne ostavljajte vozilo. "
I znaš još šta? Postaće hladno.
Vrlo hladno.
" -5 noću."
Uspravi se.
Skači.
Da.
Najhladnije je pred sunce.
Dobro jutro.
Trebao bi da se obučeš.
Sunce će ti spaliti kožu kad mu zrake padaju uspravno.
Da! Da!
- Uspeli smo! - Uspeli smo!
Ulazi! Ulazi! Ulazi! Brzo! Brzo! Brzo! Hajde!
Da!
" Opet na putu "
" Na putu opet "
" Opet na putu "
" Ne mogu dočekati da krenem na put "
" Život koji volim je pravljenje muzike sa mojim frendovima "
" Prijaaatelji "
" I ne mogu sačekati da krenem na put opet "
Želela sam te ubiti
kad smo se zaglavili...
Sopstvenim rukama...
Šta je "hai?"
Da, "hai." Šta to znači?
- To znači"da." - "Da?"
Ali ne "da" kao u engleskom.
To znači, "Slušam te..."
"Idi." "Da."
Hai znači "šta."
Hai je "Ne znam."
Može biti samo mišljenje. Ponekad
znači "ne." Ali niko ne kaže ne.
Samo "hai", što znači "da."
Iako misle ne?
U pustinji
sam pogrešio.
Loše je kad se prave tolike greške...
Pa ih hoću popraviti...
Žao mi je.
I zato nisi nikog nazvao?
Da.
I tad sam pročitao knjigu.
Počeo sam da shvaćam.
Postajem opsednut
kao čovek što ima snagu mnogih.
Veoma jak! Nikad se nisam tako osećao!
A ti...
Ti čak nisi htela da pričaš sa mnom.
Oh, ne. Želela sam te ubiti.
Ali, bez mene, ti si sama. I onda umireš.
- Možda. - Da, umireš. U pustinji.
Pustinja.
Kaže se pustinja. Ne pustinja (desert).
Desert jedeš posle večere. Sladak je.
To je desert... Ali, pustinja je "pustinja."
Pustinja.
Desert.
- Ne. Pustinja. Pustinja. Pustinja. - Desert.
Pustinja.
- Pustinja. - Da. Tako je.
- Pustinja. - Pustinja.
Zašto ja sad pogađam časove engleskog jezika?
Šta je to?
" Hvala ti što me učiš da bolje izgovaram engleski! "
Nemaš brige.
Sad preseci. Tako.
U redu?
- Gladna sam. - I ja.
Šunka. Jaja. Kobasica.
Kako to zoveš?
Šunka u jajima.
Odlično.
Previše za pojesti.
Idem pod tuš.
Oh, žao mi je.
Izvini.
Mogu li ući i uzeti ostatak odeće?
Da, da.
Hvala.
Dobro.
- Danas idemo ovde. - Gde?
- Mundabullangana. - Pokaži mi..
- Na japanskom je napisano. Da. Japanska mapa.
Mundabu... Kako se kaže?
- Mundabullangana. - Mundabullanganda.
- Ne, "gana. " - Mundabullangana.
Gana. Mulla... Ne. Mundabullangana. Teško je...
Moraću nazvati svoje kući.
Ostavi mapu. Bez mape.
" Istorijski grad. Prva luka jugo-zapada... "
Želeo bih to da vidim.
U ratu, mislili smo da ćete vi prodreti do nas.
Imali smo stvari stavljne svuda po brdu.
Evakuacija, ako zatreba.
Ljudi vade noževe ako i to zatreba.
Smešno, stvarno.
A sada ti imaš ovo celo mesto.
Bilo je vremena kad niko nije hteo da kupi nešto što je bilo napravljeno u Japanu.
Žene bi kupovale pa bi okrenile stvari da vide gde je napravljeno. Ako bi pisalo "NAPRAVLJENO U JAPANU",
vratila bi stvar nazad i ne bi kupila.
I sad neće, nagađam.
Sad države trguju s vama i vi s njima..
Smešna stvar, život, zar ne?
90$, moliću.
Hvala.
Hvala Vam.
Imam ženu, Ikiko
i dvoje dece...
dečka, Ryuchia i devojčicu, Liku...
Voliš li svoju ženu?
Nisi to trebala reći..
Kad ti to kažeš,
onda mi se ne čini tako.
Prestaješ.
Loše za tebe.
Nema slika?
Nema slika.
Stari kamen..
Prelepo.
Prije
sam dolazio u Australiju
i rekao sam:
" Imam
velik posao...
Ali
ga moram dovršiti... "
Ovde u pustinji...
Pustinji!
Pokazala si mi
nešto prelepo...
Hvala ti za to.
Sad ću te naučiti novim Australijskim forama...
Spreman si?Zadnji je mućak!
Prelepo!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Hiro?
Oh, Bože! O, ne!
Hiromitsu!
Oh, Bože!
Hiro!
Oh, sranje.
Oh, moj Bože.
Oh, Hiromitsu.
Oh, ne! Hiromitsu!
Hiromitsu!
Oh, Bože!
Oh, Bože. Žao mi je.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Oh, Bože!
Oh, moj Bože!
Hiro.
Oh, sranje.
Oh, moj Bože!
- Imate li ovde bolnicu? - Da, ali ne radi.
Zatvorena je već 3 godine.
Vlada kaže da je istekla zaliha novca.
A privatnika?
Da li Vam ovo zvuči kao grad?
Pa, Jimmy Smithers je niz cestu...
Ima dobru sobu odozada, ako Vam zatreba.
- Ovuda? - Dole niz cestu, prođite pub.
- Koliko? - Oko 200 m.
Izvinite me.
Jeste li Vi...?
Da li je Vaše ime Jimmy Smithers?
Da.
Šta biste uradili...?
Koja je prava stvar za napraviti...
ako imate nekoga mrtvog?
Misli, ima li neka procedura...?
Pa, zavisi.
Nije mrtav dok doktori ne utvrde, tehnički.
Ima li doktor ovde, ili...?
Ne, ne. Mi ga "zavitlimo."
Znate, zavitlimo ga u hladnjaču dok doktor nedođe.
Da li...?
Mislim, da li Vi...?
Odakle je?
Japan.
Japanac je.
Pa, bio je.
I dalje je, barem mislim.
Dobro je obučen za ovaj deo zemlje.
Sandy, ovo je James. Advokat. Malo će te pitati.
I Tony, za autopsiju. Posmrtnu.
- Doktor. - Dobar dan.
Doletio je avionom. Nisam ga hteo dirati.
Moramo ovo popraviti prije nego što dođe porodica.
Konzulat je zatvoren pa nećemo ništa večeras raditi...
Njemu... nazvao sam Japan. Žena mu je na putu.
Šta se desilo?
Jesi li u redu?
Da li je sve u redu, znaš, s tobom?
Gospode, ove stvari su prestrašne!
Ne vidim ništa, a nos, on je...
Žao mi je, druže. Ja sam Bill Baird.
Ja sam drugi direktor kompanije što ga je poslala.
Ovo je Tom Goodwin. Došao je prije...
- Kad to? - Prije sat vremena, autocestom.
- Žena me zvala na CB. - Hvala.
Nemojte se brinuti.
Uredu, Sandy, gde je?
Imaju led u avionu,
helokopteru, čemu već, da ne " istrune... "
- Tony, želiš li ga videti? - Nije loša ideja.
Želim da raščistim par stvari s tobom, Sandy.
- Dobili ste izjavu? - Da.
Sandy?
Dobra ideja. Idem i ja.
- Dobar dan. Jimmy Smithers. - Dobar dan. Bill Baird.
Izvini zbog poruka.
Da li je bilo užasno?
Možeš li jesti?
Ne, pojest' ću.
Ta.
Misli na njegovu ženu i porodicu. Zamisli kroz šta ona prolazi.
Mogla bih joj poslati poruku.
Imaš li adresu da joj pošaljem?
Sandy?
- Šta? - Imaš li adresu?
Jadna žena sad sigurno ne zna za tebe.
Ne možeš to uraditi.
Zašto?
Ne možeš poslati poruku neznancu.
Ne poznaješ je. Ne znaš njenu kulturu.
Ne znaš ništa o njoj niti njenom braku!
Znam da je bila udana za njega. Mislim da je tužna.
Ne trebam biti Japanac da znam to!
- Za Božje muke! - Bila sam i žena i udovica.
- Neke stvari se ne menjaju. - Oh, to je glupost, mama!
Ne moraš biti ovde.
Niko ne očekuje da radiš.
Da.
Šta radiš?
Malo pravim reda.
Šta je ovo?
Samo pokušavam da namestim ovu stvar koju smo dobili kako treba.
Koju stvar?
Stvari o Hiromitsu.
Ima nekih novih detalja da se doda.
143 dolara od perilice za veš.
" Ekspresni kurir, $ 79.15. " Ko je ovaj Anderson?
Zašto on želi da zna "tačnu lokaciju incidenta...? "
Incidenta? Tako ga zovu?
Čišćenje je za njegovu odeću. Nećemo ga poslati onakvog kući.
Kakvog?
Zašto ne?
Bio je pokriven crvenom prašinom.
Prljav i izubijan. Njegova žena i porodica su to hteli.
- Japanci... - Japanci šta?
I morali smo da pošaljemo sve njegove stvari ženi u hotel.
- To je neki od kurira... - Već?
- Mislila sam da tek dolazi. - Jeste. Bio je.
Morali smo nešto učiniti s njim. Nismo ga mogli ostaviti da sedi.
- Pa smo mislili da je najbolje... - Ko je to mislio?
Baird, pretpostavljam.
- Morali smo to uraditi. Nismo znali... - Zašto mi niko nije rekao?
Bila sam i ja tamo.
Bila sam tamo kad se to dogodilo. I meni se to dogodilo.
Sandy, žao mi je. Stvarno mi je žao... Mislio sam da želiš da to makneš s ruku.
Da li je neko mislio da bih i ja htela da dođem do reči?
Zovu ga incidentom. Incidentom!
Mislim, makar fotografije probaj da vratiš.
Ne mogu otići i tražiti fotografije.
- Zašto ne? - Nije još razvijen film.
Možda ga još nije razvila...
Sigurno neće razviti malo fotografija
zadnjih dana njenog muža. Zaboga!
Šta si ti tamo radila, u stvari?
Pazi, Sandy.
Šta se tamo dogodilo...?
Ne znam, niko to ne želi da prođe...
Mnogo ljudi...
Uradila si dobar posao.
Podnela si to.
Uradila si sve što si mogla.
Mora da je bilo...
Zašto se malo ne odmoriš?
Uzmi nekoliko dana. Možemo mi to podneti.
Nabavićemo druge ponude. Nema problema.
Dobro si uradila. Dobro si podnela. Uradila si dobar posao.
Nema sumnje za to.
Zdravo.
Momenat.
Kesa. Kesa. Kesa.
Sranje.
Dobro. Znači, bela je za Kineze?
Ne, ne, ne, u redu je. Pogreška.
Za Japance imate...?
Da Vam kažem nešto. Mogu li Vas kasnije nazvati?
Oh, u redu. Dobro. Ne, imam broj.
Odlično. U redu. Hvala Vam mnogo. Ćao.
Da?
Želela bih i ja da se umešam.
Mislim da će pomoći.
Sandy, nazvaću te.
Gospođo Tachibana.
Ovo je Sandy Edwards.
Ona je bila sa Vašim mužem, pokazivala mu stvari
dok nije umro.
Sandy, dođi.
Gospođo Tachibana, Sandy Edwards.
Sandy Edwards, gospođa Yukiko Tachibana.
Žao mi je.
Hoćete li piće?
Ne, hvala Vam.
Gospođa Tachibana bi želela da potpiše stvari. Hvala Vam.
Za sve ćemo se pobrinuti. Nadam se da Vam odgovara?
Baird.
Šta?
Nema veze.
Šta? Šta je?
Ništa, u redu?
"Hiromitsu voli Sandy. "
Trebam potpis od Vas.
Nravno.
Hvala.
- Ideš u Tokyo? - Ne, Kyoto.
Oh, da.Tačno. Izvini.
Izvinjavam se.
Mogu li samo...?
Tachibana-san.
Vaš muž je bio veoma častan čovek
Pričao mi je o Vama.
Da ste veoma dobra... Veoma dobra žena... Najiskrenije...
Trebala bih...
Nisam trebala dopustiti da se to dogodi. Ja sam kriva.
Moja odgovornost. Žao mi je.
Hvala Vam.
Gospode. Zašto si to rekla?
Istina je.
To su tvoje fotografije.
Ne znam.
Drago mi je da je to gotovo.
Idemo odavde.
Ti idi. Ja ću uzeti taksi.
Šališ se. Zašto?
Život je kratak.
Ne znam
Da kažem zbogom.
Da.
Tačno.
- Vidimo se u uredu? - Vidimo se u uredu.
Dobro.
Hvala ti, Baird.
Jesi li sigurna da si...?
Sigurna sam.
Draga Sandy:
" Kad budeš čitala ovo pismo,
ja ću biti u avionu i iću kući ženi i porodici.
Žao mi je što moraš da čitaš moje smešno pisanje.
Nadam se da si dobro i da si srećna.
Sad mogu biti dobar muž, otac, dobar čovek...
Ali danas
stojim u pustinji...
Nebo je toliko veliko...
Toliko plavo...
Ima toliko mesta
i moje srce je otvoreno...
PREVOD I OBRADA ČEDO FILM - by Lucifer